Oko neravnog kamenja trčao je odrpani lopov.
Bakarni lonac, lonac za kafu,
bakarni lonac, lonac za kafu, Oko neravnog... -Bakarni lonac...
...trčao odrpani lopov. -...lonac za kafu. Šolja kafe
u pravom bakarnom loncu za kafu.
Prava šolja kafe u pravom bakarnom loncu kafe.
Bakarni lonac, lonac kafe.
U šupljoj kruni
smrtne glave kralja
Smrt ima dvor svoj. Tu sjedi stara smrt.
Fixed by: BOTANICMAN
U svojstvu Erl Maršala,
uvijek sam se vodio jednim vodećim principom,
koji mi je služio jako dobro do sada. -A to je?
Kad god je moguće, ne mijenjati baš ništa.
Uraditi stvari na isti način kako su rađene ranije.
U slučaju proglašenja princa Čarlsa Princom od Velsa,
ne vidim razlog da ne ponovim svaki detalj
proglašavanja prethodnog Princa od Velsa, 1911.
A za nas koji nismo imali priliku... -Ili interes, iskreno.
...da se upoznamo sa detaljima ranijeg proglašavanja...
Raspored 15.000 vojnika,
krstarica klase Devonšir usidrena uz obalu Holiheda,
21 počasni plotun baterija Kraljevske artiljerije,
iskrcavanje na kopno od strane mornara i marinaca,
dva skvadrona konjice, odred...
Nastavljao je i nastavljao.
Ono što je opisivao je bila manje promocija
i više kao invazija!
Osjećaj je kako imamo odličnu priliku ovdje
da budemo osjetljiviji, uključeniji,
da se ceremonija osjeti...
manje kao feudalno nametanje, a više kao potvrđivanje
istinskog sina Velsa.
Ali moj sin nije Velšanin, pa su gestovi sve što imamo.
Ali gestovi mogu biti moćni.
Šta ako on ode tamo, studira tamo,
nauči dovoljno velškog da se obrati zemlji na njihovom maternjem jeziku?
Prin Čarls je trenutno na Kembridžu i tamo je zadovoljan, konačno,
sa svojim studijama i privatnim životom.
Voli glumu. -Glumu?
Da. Tako može izraziti sebe.
To je veoma delikatna etapa u njegovom razvoju. -Cijenim to.
Ali smo i mi u veoma delikatnoj etapi unije.
Služba bezbjednosti je pokupila neka šuškanja, madam.
Zapravo više od šuškanja. Režanja.
Separatistička komešanja, nacionalistička komešanja
u regionu koji se dugo osjećao ožalošćenim,
previđenim, potcjenjenim.
Vladino mišljenje je bilo,
zašto ga ne izvući iz Kembridža i poslati u Vels?
Jedan semestar.
Smatramo da bi to moglo biti od velike pomoći.
Vlada je predložila, a mi smo se složili,
da trebaš provesti semestar na univerzitetu tamo da naučiš jezik.
Ali... -Bez ali.
Ali zbilja sam sretan na Kembridžu,
da ne pominjem da sam upravo izabran za predivnu ulogu
Znam, ali... -Mislio sam da nema ali.
Ali ponekad dužnost zahtijeva da stavimo lična osjećanja...
I lakomislenost. -...po strani.
Dobro. To je riješeno.
Idemo. Foksi, dođi.
Zašto nikad nije takva s tobom?
Grozna i tako hladna.
Jer sam nebitna.
Radije bih da je takva sa mnom. To bi značilo da imam važnost.
Vjeruj mi, ne bi ti se stvarno dopalo.
Bi. Odmah bih joj uzvratila.
Fensi se zamjeniti onda? Fensi je biti nasljednik?
Nije ako to znači ići u Vels.
Ovo su mračna vremena za Vels.
Nikad prije se zemlja nije suočila sa težim izazovima.
I nikada ranije narod Velsa nije bio tako bespomoćan
da učini promjene koje želimo i trebamo.
Došlo je vrijeme da ova zemlja ima domaću upravu.
Da se odluke o Velsu donose u Velsu
i od Velšana, na velškom!
Hvala vam mnogo.
Hvala vam mnogo prijatelji.
Jutro Betane. -Jutro Tedi. Sretno.
Sretno? Zašto? -Vidjet ćeš.
Tedi.
Znaš predsjednika univerziteta, ser Bena Bouena Tomasa.
Gospodine Milvard. -Jutro.
A ovaj gospodin... -Majkl Adin.
...je iz kraljevskog domaćinstva. -Tedi.
Imamo posebnog gosta koji dolazi u
Aberestvet ovaj semestar da uči velški.
Njegovo kraljevsko visočanstvo princ Čarls.
I željeli bi da ti budeš njegov tutor.
Šalite se.
U slučaju da ste zaboravili, potpredsjednik sam Plajd Kamrija.
Republikanski sam nacionalista.
Znate moja osjećanja prema funkciji Princa od Velsa,
da nam je to prinčestvo nelegitimno nametnuto
despotskim imperijalnim osvajanjem.
Aberestvet...
je Univerzitet Velsa.
Naše odjeljenje velškog jezika je najbolje u zemlji,
a ti si naš najbolji i najbistriji predavač.
Tvrdiš da je moguće naučiti dosta velškog jezika
u relativno kratkom periodu vremena.
To je bilo za građane Velsa.
Rečeno nam je da imaš određene metode.
Gdje bi drugo išao? -Može kod Freda Džarmana u Kardif.
Ne. -Može do Karvina Viljamsa u Bangor.
Ne možete me natjerati da uradim ovo.
To bi se protivilo svakom vjerovanju u mom tijelu.
Ne razumijem.
Velški nacionalizam je čin vjere, zajedničko ubjeđenje
koje je osnova našeg braka.
A sada odlučiš da odeš i služiš toj stvari,
onome protiv čega se borimo!
To je bila i moja prva reakcija, ali pomisli na to.
Laburistička vlada ih je zapravo nagovorila da govori... na velškom.
Imaš li predstavu koliko ljudi će vidjeti prenos?
Ovo bi mogao biti veliki korak za naš pokret.
"Dobrodošli u Vels."
Zdravo, zdravo.
Hvala vam. Zdravo! Hvala na dolasku.
Vaše Kraljevsko visočanstvo. -Zdravo. Drago mi je.
Dobrodošli u Vels, Vaša kraljevska visosti.
Hvala vam. -Ovuda gospodine.
Zdravo! Hvala na dolasku. Hvala vam. Hvala.
Idi kući Karlo!
Gospodine? Ovuda. -Ti nisi Velšanin!
I nikad nećeš biti!
Vaša kraljevska visosti. G. Edvard Milvud.
Kako ste? -Čarls. -Vaša...
Njegova kraljevska visost. -Ako vam ne smeta,
radije bih da imate iste uslove kao svi moji studenti.
Vjerujem kako takođe očekujete da pognem glavu,
ali se nadam da će ovo biti dovoljno.
Izvolite.
Dobro, onda ću vas ostaviti.
Veoma sam zahvalan na svemu ovome.
Nadam se da ćete moći ostaviti vaša osjećanja sa strane.
Zaključio sam da ste velški nacionalista.
Ja sam nastavnik. -Ostavljate politiku ispred vrata? -Ne.
Moja politika je razlog zašto prolazim kroz ta vrata svakog dana,
i ako vjerujem, a vjerujem, da svako zaslužuje univerzitetsko obrazovanje,
onda bi bilo licemjerno da ne proširim tu privilegiju
na one koji su na samom vrhu, kao i na one sa dna.
Ali ne odobravate... mene.
Nemam ništa protiv vas lično.
Ali želite da moja uloga ne postoji, moje porodice.
Ne mislim o sebi kao protivniku stvari. Ja sam za stvari.
Za moju zemlju, moju kulturu,
i najviše od svega, za moj jezik.
I mislite da je postojanje Krune opozicija tome.
Mislim da to nameće određenu vrstu uniformnosti
kako se podrazumjeva da se suzbija velški identitet
sa sveprisutnim britanstvom.
Ali Vels je Britanija. Britanija je Vels.
Istorijski, uvijek smo se borili zajedno.
Henri V kod Azenkura. -Da.
Velšani su istorijski krvarili
za osvajanja vaše Krune, i neko bi se mogao upitati zašto?
Zbog čega?
Nisam imao namjeru da se borim sa vama. Nije fer.
Ovdje ste da učite velški.
Evo nas.
Ovdje. -Hvala vam.
Učimo kroz imitaciju.
Kao i u životu, ako se pretvaramo da smo
nešto dovoljno dugo, možemo to i postati.
Bore da. -Bore da.
Dobro jutro. -Dobro jutro.
Beth ydych enw. -Berth uder keno.
Kako je vaše ime?
Ydych chi'n siarad Cymraeg?
A...A dickid nsharad cum-ayg.
Govorite li velški? -Govorite li velški?
Sut ydych chi? -Soota da kee?
Kako ste? -Kako ste?
Zdravo.
Već mi nedostaje Kembridž.
A ovo mjesto je pomalo... sumorno.
To je Vels? Šta očekuješ? Sačekaj.
Sačekaj.
Sačekaj Čarls.
Kakvi su ostali studenti? Niski, dlakavi i ljuti?
Šta? -Zar Kelti nisu takvi?
Krznati i bijesni, velikih obrva, crvenih lica,
povijeni pod težinom naslijeđene kivnje?
Nisu prijateljski, sigurno.
Prošao sam pored znaka dolazeći. "Dobrodošli u Vels."
Moglo bi se pročitati, "Odjebi kući."
Nije tako dugo.
Vječnost. Tri mjeseca! -Proletit će.
Puzajući više kao na rukama i koljenima.
Ti si stvarno najgori Sivko. Šta da radimo s tobom?
Izvlačenje iz Velsa bi mogao biti početak.
Doći ću da te posjetim. -Ne, nećeš.
Ne, vjerovatno si u pravu. Neću.
Bradu gore. Niko ne voli slinavce.
Iako je u očima fakulteta on samo još jedan student,
nadam se da će nam oprostiti ovu više
značajniju dobrodošlicu na naš univerzitet.
Nadamo se da je ovo početak dugog i sretnog partnerstva,
možda vremenom i njegovo pokroviteljstvo kao kralja.
Princ od Velsa.
-Hvala vam. Hvala vam.
Šta mislite o našim objektima ovdje, gospodine?
Imamo popriličnu arhivu u našoj biblioteci, zar ne mislite?
Priznajem da još nisam stigao do biblioteke.
Niste bili u biblioteci?
Mislio sam da vam g. Milvord daje punu, zaokruženu velšku edukaciju.
Jeste. Mislim, da.
Kao i svi studenti, ohrabreni su da...
sprovedu dodatno čitanje samostalno.
Kako govor napreduje?
Uskoro ćete izgovarati "Llywelyn ap Gruffudd" (Princ od Velsa)
vrlo skoro, bez sumnje!
Oprostite, ko? "Llywelyn..."
Je li on... alumni ili...?
Pokrit ćemo to ove nedelje.
Dobro jutro učitelju.
Preveo sam početak vašeg govora koji mi je palata poslala.
I? Šta mislite?
Nisam ovdje da sudim o sadržaju.
Kažite šta god vam se dopada ili šta god vam oni kažu.
Natježi izgovor za vas će biti riječ "atmosfera."
"Awyrgylch."
To je kao verbalni napad
svih vaših najgorih zvukova rasutih jedan za drugim kao zamke.
Rastavite ih. Dakle...
Ow-oo. -Ar...
Ow-oo. -Ah... -Oo... -Oo...
Kliznite u "ooh." -Pokušavam uklizati u to.
Dobro. Pokušajmo s kraja.
Huh.
Iz dna grla. Bolje. -Hmm. Vidim, to je kao frikativi.
"Th", "ff", "sh", "ss" zvuci. -Znam šta su frikativi.
Radimo ih za zagrijavanje prije nego izađemo na pozornicu.
Hah, hay, hee, hay, hah, haw, hoo, haw, hah.
Lah, lay, lee, lay, lah, law, loo.
Ili na velškom, Lla, llay, llee, llay, llah, llaw.
Shvatate? A brzalice su mi najdraže.
Kamenčićeš ćeš me, kamenčićem ću te!
Čokanjčićem ću te, čokanjčićeš me!
Na vrh brda vrba mrda, ispod brda vrba mrda.
Karanfil se karanfilčićem zakaranfilio.
Zlokotlokrp i zlokotlokrpovica imaju šestoro zlokotlokrpčića
Četiri čavčića na čunčiću čučeći cijuču.
Svaka svraka skaka na dva kraka.
Proletješe tri ptice preko vrbice i pronesoše u kljunu tri zrna pšenice.
Jadan sam ti kukavac, ujede me skakavac, na zlo mjesto za palac.
Razumijem da je ovo sve pomalo zabavno.
To je bilo jasno prošle noći. "Gdje je biblioteka? Ko je Llywelyn?"
Imate li pojma koliko je to sramotno bilo za nas ostale?
Koliko ponižavajuće? Činjenica da niste znali?
Kao vaš tutor, zatražit ću vam uslugu.
Poštujte nas.
I dajte nam barem najmanji utisak
da vam je stalo za bilo šta od ovoga prije nego odete,
i nikad se više ne pojavite,
kao zadnji Princ od Velsa i onaj prije njega.
Šta čitaš? -Promotivni govor za Čarlsa.
Premijer misli da je previše suv, previše rigidan.
I pošto je to efektivno njegovo predstavljanje svijetu,
moglo bi se pustiti da Čarls sam radi na svom govoru.
Da ga više odslika. -Misliš da je to mudro?
Govor su sastavili diplomatski i ustavni stručnjaci.
Želiš li stvarno da se Čarls petlja sa tim?
Prilagodila sam sopstveni djevojački govor Komonveltu sa 21. godinu.
Sjećaš se. -Sjećam.
Bila si u Kejp Taunu. Nakon što su nas razdvojili. -Da.
Četiri beskrajna mjeseca.
Nadajući se da ćeš se odljubiti od mene. -Malo sutra.
Kako god... to si bila ti.
Ovo je Čarls.
Neko potpuno različit.
Da.
Konačno sam stigao do biblioteke.
Sada znam ko je bio "Llywelyn ap Gruffudd".
Prvi i istinski Princ od Velsa.
Dobio je titulu od engleskog kralja Henrija III,
a ubijen par godina kasnije od Henrijevog sina Edvarda.
Edvard I je uzeo titulu obećanu Llywelynu,
i prenio je na sopstvenog sina kod kapija dvorca Karnavorn.
Velika izdaja.
Ali drevna nada i dalje ostaje. Proročanstvo...
da će jednom princ biti predstavljen sa kapije Elenor Karnavorna
i da će to biti istinski sin Velsa koji govori velški.
Nikad ne mogu biti sin Velsa,
ali radim po pitanju velškog jezika.
Dobro.
Dobro, trebao bih vas ostaviti sa čime god
mladi princ, slobodan, maštovit i bezbrižan,
se bavi u noći daleko od doma.
Da. Imam... Najvjerovatnije ću se vratiti nazad kući.
Jesti tamo. -Sam?
Zar niste... stvorili neke...
Dobro sam, stvarno. Prilično sam navikao na to.
Ne provode puno vremena skupa, hvala Bogu. -Uđite.
Ne znam ni kako Tedi može podnositi da budu u istoj sobi.
Možete ovo pridržati? -Da.
Da, naravno. -Prođite.
Gđo. Milvord. -Halo? Silvija?
Šta to radiš krišom tamo? Šta si mislio?
Nema prijatelja. Šta sam trebao...
Nisi mu prijatelj, njegov si tutor.
On je samo klinac Silvija.
Moj Bože. Dopada ti se.
Ne dopada mi se.
Pa šta ako mi se dopada?
Tri. -Pedwar. -Pedwar.
Sve je u redu ovdje? -Skoro smo došli do deset.
Vrlo dobar je učitelj. -Skoro mu je vrijeme spavanja.
Vrijemr spavanja, mali čovječe. -Ne želim to. -Ne...
Ne, ali nemamo izbora?
Mama i ja ćemo doći da ti poželimo laku noć.
Idemo.
Ali učio sam ga velški. Dva, tri, četiri.
Dau, tri, pedwar.
Uradio si odličan posao.
Idući put ga možeš učiti kako brojiti do sto.
Reci laku noć. -Laku noć.
Laku noć.
Nisi ga učio bezobrazne riječi?
Ne. -Nadam se da nisi.
Tako ste se upoznali? Na maršu?
Nešto tako. U malom mjestu zvanom Kapel Kelin.
Imamo tako puno mjesta da posjetim.
Nećete ga moći više posjetiti.
Pod vodom je.
Vlada ga je potopila.
Novo vještačko jezero
da obezbjedi vodu za piće Liverpulu, Engleska.
I tako jedno od zadnjih sela koja su potpuno govorila velški
sada mirno počiva na dnu jezera.
Nije čudo da se osjećate tako jakim.
I nije čudo da toliko puno ljudi želi da...
me zaustavi.
Osveti se. -Ne mislim da je to osveta. Makar ne bi trebala biti.
Ono što ljudi stvarno žele je samoodređenje.
Ne žele da njima neko drugi upravlja. Dominira.
Upravljani od onih koji su daleko, koje ih čak i ne poznaju.
Znaju ko si ti ili šta misliš ili trebaš.
Da. Znam taj osjećaj.
Šta misliš da je mislio sa tim?
Ne znam.
Kad smo stavljali Andrasa u krevet, vidio si mu lice?
Ne mislim da je ikad vidio kako majka i otac to rade.
Stavljaju djecu u krevet. Skupa.
Kako ti on izgleda?
Oštećen.
Vidiš? Žao ti ga je.
Nije žao, ne.
Pa šta ako mi ga je žao?
Zapamti da ne žuriš kroz "atmosferu."
Awyrgylch. -Awyrgylch. -Awyrgylch.
Ljubazno su mi poslali pozivnicu da prisustvujem promociji.
Moram reći, postoje određene stvari gdje povlačim liniju.
I dalje imam svoja uvjerenja. -Naravno.
Ima još samo jedna stvar.
Moj govor je napisan od ljudi koji me ne poznaju.
Tako da naravno ne odslikava ono što sam ja ili šta mislim,
i stvarno ono što sam naučio boraveći ovdje u Velsu,
i postoji par dodataka koje bih volio napraviti svojim glasom,
koji zapravo dolazi od mene. -Kao šta?
Zapisao sam na engleskom. Treba ih prevesti.
Evo. -Pogledat ću.
1. jul, 1969.
Dobar dan. Ovo je BBC.
Pozdravljamo vas odavde iz kraljevske kneževine Vels,
gdje željna masa čeka proglašenje
princa Čarlsa Princom od Velsa
na ovaj istorijski dan.
Da.
Onda hajde. Nemoj da te publika čeka.
Dobro jutro vam i "bore da" iz dvorca Karnavon
gdje su gotove pripreme za dolazak Njenog veličanstva
i naravno mladog čovjeka koji će je naslijediti jednog dana.
To je veliki preokret za Princa danas,
a raspoloženje među gomilom je ono iščekivanja, uzbuđenja
i neki bi mogli reći, opipljive tenzije.
Bit ćeš dobar.
Čarls! Čarls!
Dobra reakcija gledalaca.
Samo se nekoliko zvižduka moglo čuti,
i Velšani pokazuju ogromnu podršku.
Dva minuta, Vaša kraljevska visosti.
Ja, Čarls... Princ od Velsa...
da postanem vama odan čovjek životom i udovima...
i zemaljskim štovanjem...
i vjeru i istinu, nosiću vama...
živjet ću i umrijet ću da vas zaštitim od svega.
Veoma sam ponosan
da sam danas preuzeo ovu privilegiju,
na ovoj istorijskoj lokaciji
i u spektakularnoj tvrđavi koju vidimo oko nas.
Iskreno,
atmosfera...
i emocija je dovoljna da čovjek zadrhti.
Bila je velika čast...
Stišajte se sada! -...da budem dočekan u Velsu...
i da saznam...
...o perspektivi Velsa.
Vels ima istoriju na koju se treba ponositi,
i potpuno je razumljivo kako Velšani
žele da zadrže svoje naslijeđe, svoju autohtonu kulturu,
njihov identitet, njihovu narav
i njihove osobine kao nacije.
Važno je da to poštujemo.
Vels ima svoj vlastiti identitet.
Sospstveni karakter.
Svoju volju.
Svoj vlastiti glas.
Zdravo. -Prije nego odem, htio sam vam zahvaliti.
Na svemu. -Bilo mi je zadovoljstvo.
Andras, vidi ko je ovdje.
I da vam dam ovo. -Hvala vam.
Kako si ti Andras? -Jako dobro. Hvala ti Čarls.
Jako dobro. -Šta sada?
Ravno nazad u Englesku?
Ne, četvorodnevna tura po Velsu, da se rukujem sa svima.
I da slušam. -Dobro za tebe.
Bio si dobar.
Imao sam dobrog učitelja.
Ostani ovdje.
Čarls.
Radoznao sam.
Kako su promjene koje si napravio u govoru prošle kod tvoje porodice?
U tome i jeste ljepota uraditi to na velškom.
Neće razumjeti ni riječ onoga što sam zapravo rekao!
Zbogom. -Zbogom.
Zbogom Andras! -Zbogom!
Antologija britanskih brzalica
Vjerujem kako su čestitke na mjestu gospodine. -Hvala ti Stivene.
Vidio sam to na televiziji. Izgledali ste vrlo elegantno.
Veličanstveno, zar ne? -Da. -Hoćete li večerati gospodine?
Ja...
Gdje je Kraljica? -Upravo se povukla na spavanje gospodine.
Stivene, možeš li je upitati može li me vidjeti? -Mogu.
Njeno veličanstvo se nadalo da to može sačekati do jutra.
Ali ako ne može, vidjet će vas nakratko u spavaćoj sobi.
Uđi.
To je to? Je li to odbor za doček?
Šta se više ima reći?
Kako bi bilo, "Hvala ti" ili "Jako dobro"?
Da smo se morali zahvaliti svaki put kad nešto
uradimo u ovoj porodici, ne bismo stigli nigdje.
Bio sam na vrlo izazovnoj turneji po Velsu nakon promocije.
Prošlo je bolje nego je iko očekivao. Hvala ti.
Poslat si u Vels da pokažeš poštovanje,
i zacijeliš podjele, a ne da ih izazivaš u svojoj porodici.
Nisam uradio ništa tako.
Imala sam priliku da pročitam prevod onoga što si zapravo rekao,
i zaključaka koje si napravio.
Sličnosti između patnji Velsa i tvojih su bile jasne.
Je li? -Očigledno.
Samo tebi. -Čitavom Veslu, očito.
"Ako će ova unija opstati,
onda moramo naučiti da poštujemo naše razlike.
Niko ne voli da bude ignorisan,
da se ne vidi ili ne čuje ili da se ne sluša."
Jesam li pogriješio?
Zar nema sličnosti između mojih neprilika i Velsa?
Da li me se sluša u ovoj porodici?
Da li sam viđen onakav kakav sam? Ne. Imam li glas?
Previše glasa za moj ukus.
Nemati glasa je nešto sa čim svi moramo živjeti.
Svi smo se žrtvovali i potiskivali ono što smo.
Neki dio našeg prirodnog sebe se uvijek gubi. -To je izbor.
To nije izbor. To je dužnost.
Bila sam tvojih godina kada mi je prabaka, kraljica Marija,
rekla kako je ne činiti ništa, ne reći ništa, najteži posao od svih.
Zahtijeva svaki djelić energije koji imamo.
Biti nepristrasan nije prirodno, nije ljudski.
Ljudi će uvijek htjeti da se nasmijemo,
složimo, namrštimo ili govorimo,
a onog trenutka kad to uradimo objavili smo poziciju, naš pogled,
a kao kraljevska porodica
nemamo pravo na to.
Zato moramo kriti ta osjećanja, zadržavati ih za sebe.
Jer što manje to radimo, što manje govorimo ili se slažemo ili...
Ili mislimo, ili dišemo,
ili osjećamo ili postojimo. -To bolje.
Ali raditi to, možda nije tako lako za mene kao za tebe.
Zašto? -Jer ja... imam srce koje kuca.
Karakter. Um i sopstvenu volju.
Nisam samo simbol.
Mogu voditi ne samo oblačeći uniformu ili presjecajući vrpce,
već pokazivanjem ljudima ko sam.
Mama, imam svoj glas.
Da ti odam tajnu.
Niko ne želi da ga čuje.
Govoriš li o zemlji, ili mojoj porodici?
Niko.
U šupljoj kruni
smrtne glave kralja
Smrt ima dvor svoj.
Tu sjedi stara smrt.
Ruga se kraljevstvu, kezi raskoši,
Daje mu predaha da u kratkoj sceni kraljuje,
straši, ubija pogledom,
I ispunjava ga taštom sujetom
Da je tijelo naše, taj zid nam života od tuča;
a kad se zadovolji tim, probuši najzad malom čiodom
zid njegovog zamka, i zbogom, moj kralju!
Kape na glavu, ne rugajte se mesu i krvi
obožavanjem dubokim. Odbac`te poštovanje,
tradiciju, običaj, pokornost.
Jer ste me do sad pogrešno gledali,
Kao i vi živim od hljeba,
osjećam glad i žeđ, znam za tugu,
tražim sebi prijatelje.
Pa kad znam za sve to,
zar sam onda kralj?
Fixed by: BOTANICMAN